Tidigare:
-Vad var det? -Elen. Det är ingen fara.
-Vi måste byta bas. -Jag vet ett ställe.
Katia och Alexei såg sin mor slitas i stycken av en varg - Romans mördare.
Det var ingen dröm, eller hur? Pojken förvandlades till nåt.
Såg jag honom förvandlas till varg?
Det här är mitt ansvar. Jag löser det.
-Vad händer där? -Jorge sa att du lät spåra Roman.
Kreditkort leder till södra Ontario. Jag ska jaga upp Roman.
Gjorde den ryska vargen det här?
Jag kan vända tillbaka.
Svarar inte Rachel? Åk dit.
Det här låg vid grinden.
Det är Marsten.
Rachel?
Hon har kanske gett sig av.
Rachel?
Nåt är fel.
Rachel. Hur är det?
Vem är det?
Det är lugnt. Det här är Katia.
Jag är Elenas halvsyster.
Det är en lång historia.
Det är bara för några dagar.
-Vem är ute efter henne? -Vi kommer att lösa det.
-Jag klarar inte några intrång. -Det sker inte. Ingen vet om stället.
Nåt är fel med Rocco.
-Kolik? -Om det vore så väl.
Det här är mycket värre.
Jag har flyttat allt som kan falla på honom.
-Falla? Allt är ju på golvet. -Det förblir inte så.
Rocco mår bra. Det här är normalt. Jag har läst om det.
Sömnlösheten och rädslan kallas postpartumångest.
Om du säger att det är hormonerna slår jag dig på käften.
-Ska du inte gå till honom? -Backa undan.
Han är hungrig eller behöver byta.
Tror du inte att nåt är fel? Vänta och se.
Vad är det?
Herre jävlar...
Allt är bara bra, Rocco.
Tror du att det är postpartumångest?
www.HoundDawgs.org Newest NORDiC RETAiL!
Snälla! Sluta!
-Det här är i textilfabriken. -Vi måste få tag på Jeremy.
-Roman försöker locka ut oss. -Vänta.
-Det är bara en kille. -En vad vi kan se.
-Vi måste rädda honom. -Ja, men den fabriken är jättestor.
-Hur många ryssar väntar på oss där? -Jag vet, men det är Marsten.
Varför spela honom i händerna?
Det gör vi inte. De förväntar sig en stor insats. Vi smyger in.
Det är för riskabelt.
Ingen är värd att rädda om inte alla är det.
Då hämtar vi honom.
-Vad önskas? -Ett glas med isbitar.
-Nåt mer jag kan ta betalt för? -Bara is.
-Du har det inte så hektiskt. -Skojar du? Tre personer är mycket.
-Äger du stället? -Ja, och jag är den enda anställda.
Jag gillar stället. Vill du sälja det?
Då köper du grisen i säcken.
Och det här är allt jag har kvar sen frun gick bort. Jag har nåt att göra.
Så du säljer inte?
Nej. Jag beklagar.
Vill du pröva specialfrukosten?
Jag såg deras nummerplåtar från Washington och Pennsylvania.
-Tror du att nån vet att de är här? -Öldrickare kl. 08? Knappast.
Jag har ändrat mig. Jag tar en kaffe.
Jag ber om notan.
Har vi bett dig slå dig ned?
Vad fan?
Sätt dig.
Jag vill visa er ett trick.
-Dricka en hel kanna kaffe? -Nej, ett annat.
Håll den här med båda händerna. Släpp inte taget.
Det här kallas "orbitoclast".
Vet ni vad det är till för?
Lobotomi. Läkaren kör in den i ögonhålan och så är man lobotomerad.
Jag har sett det på film. Det är förbjudet nu, tror jag.
Det är sant. Titta på kannan.
-Jag fattar inte. Vad är tricket? -Han är död.
Vad har du gjort?!
Jag sa ju att jag gillade stället.
-Rocco sover. -Bra.
-Jag måste säga att jag är lite rädd. -Ja, det är lite skrämmande.
-Vad får en varulv att flytta saker? -Rachel var med om mycket som gravid.
En mycket ond man höll henne fången och injicerade häxblod i henne.
Vad pratar vi om?
Häxa som i "Blair" eller "Trollkarlen från Oz"?
Ingetdera.
Hej, snygging.
Hej.
-Hur är det med din far? -Han återhämtar sig.
-Och Jorge? -Han har begravt sheriffen.
Han var extra försiktig.
Det här skulle inte ha hänt. Karen förtjänade bättre.
Jag vet hur du mår, Jeremy. Låt det inte påverka ditt omdöme.
Det här upphör bara när Roman dör.
Låt oss hjälpa dig med honom.
Jag ska göra det jag måste. Du ska också göra det.
-Vänta tills vi har Marsten tillbaka. -Vi hinner inte.
Du ska hålla ihop flocken.
Kom, älskling.
Specialfrukost.
-Berätta hur det började? -Lamporna blinkade när han grät.
-Direkt? -Nej, efter nån minut.
Om jag inte tröstade honom i tid blev han så uppjagad.
Sen började saker flytta på sig, små saker först.
En gaffel föll ned från bordet, tavlorna i rummet hamnande på sned...
Leksakerna var det första som svävade mot barnsängen.
Det var Aleister. När han injicerade Savannahs blod påverkade det barnet.
Jag har aldrig sett ett barn visa magiska krafter.
-Jag är rädd att Rocco skadar sig. -Det är konstigt.
Barn i den åldern kan inte se så långt bort som till leksakerna.
-Går det...att bota honom? -Det är ingen sjukdom.
Det var inte vad hon menade. Det vet du.
Självklart.
Vi måste ta reda på vad som sker här. Du ska anteckna allt.
Utelämna inga detaljer.
Och jag behöver Roccos tröstnapp.
-På byrån i mitt sovrum. -Jag hämtar den.
Varför får jag känslan av att jag snart samlar alträ och odört?
Nej, men jag behöver syrsor och tallkottar.
-Du har inte sagt vad du vill ha. -Av dig? Ingenting.
Det är bra eftersom jag inte har nåt att ge dig.
Du lockar hit dem.
-Vilka då? -Alla på listan.
Jag har varit i Ryssland.
Jag hörde talas om albinon - varulven med ett rött öga.
Han kom och försvann som en vålnad.
Även de modigaste gjorde korstecken och spottade.
Jag trodde att det var en sägen, ett monster Roman skrämdes med.
Tror du på monster?
Kom ut. Jag ska visa dig.
Ja, det där är en bra mus.
Har du varit här ofta?
Jag lovade att ta hand om Logans son.
-Är det enda skälet? -Vad då?
Lägg av.
Logan var min bästa vän. Rachel var hans fästmö. Vad tror du om mig?
Jag anklagar dig inte för nåt.
Inget har hänt.
Vet du vad? Du är otrolig. Du är helt otrolig.
Du krossar mitt hjärta och hör inte av dig på ett år.
Jag är ledsen. Det har varit mycket.
Jag har sålt bolaget. Savannah och jag flyttar till Portland.
Det är för många dåliga minnen här.
Vad finns i Portland?
-Ska jag fråga vem som är i Portland? -Han är advokat.
Har den här advokaten nåt namn?
Ni varulvar är alltid på jakt. Låt den här komma undan, Nick.
Du är på rätt plats. Du ska vara här och ta hand om dem.
De har tur som har dig.
Jag hade tur en gång.
Jag hittade dill. Mamma gjorde okrosjka med det i Vladivostok.
Ryssland? Har du kopplingar till Roman Navikev?
-Hur känner du till honom? -Vi har haft med honom att göra.
Han har jagat ryska häxor.
De har gömt sig, en saknas.
-Vad vill Roman ha från häxor? -Det alla män vill ha.
Makt.
Nick? Hur mår barnet?
Paige ska göra nåt häxexperiment.
-Är Paige där för Rocco? -Vi försöker ta reda på det.
Barnet är viktigt.
Han är flockens framtid. Skydda och vägled honom.
-Det ska vi väl alla göra? -Jag inriktar mig på den ryska alfan.
Paige sa att Roman jagar ryska häxor.
Han får inte veta om Rocco.
-Ett varulvsbarn med den förmågan... -Roman kommer inte i närheten.
-Inga svarta stadsjeepar. -De kan ha dödat Marsten redan.
Nej, han är där inne. Jag känner bara doften av en annan.
Mannen i videon. Vi går närmare.
Han dödar för nöjes skull.
Vi sätter stopp för honom.
-Vad är det till för? -Jag spårar energiflödet.
Han ser inget från sängen.
Telekinesi fungerar bara på det man ser. Du sa att han flyttar mer.
Vi måste ta reda på hur han gör.
-Har han mer än en förmåga? -Jag försöker ta reda på det.
Är det här farligt?
-Jag har aldrig gjort det förut. -Det gör mig inte lugn.
Det här är nytt för mig med.
Gå inte in i cirkeln.
-Det här är ett misstag. -Vänta lite.
-Det händer bara när han gråter. -Låt honom gråta då.
Lyssna. Jag lovar att inget kommer att hända med Rocco.
-Vi måste sluta. -Energin kommer inte inifrån cirkeln.
Det här är inte klokt.
-Rör henne inte! -Vad händer?
Barnet mår bra. - Nick, ta ut Rachel.
Kom. Han mår bra.
Katia! Lugna dig. Det är över.
Det är som att myror täcker mig! Hjälp mig!
Dorme.
Paige! Du måste komma hit!
Rachel...det är inget fel på barnet.
Rocco är frisk, Rachel.
Han har inte magiska krafter.
Vad är det då som händer?
Det är du.
Det har varit du hela tiden. Du visste bara inte om det.
Det är fler rum längre fram. De har nog Marsten i andra änden.
Vi går igenom våningen.
Clay!
Clay! Hör du mig?
Kom inte i närheten.
Det är bara vatten. Varför litar ni amerikaner inte på nån?
-Var är Clay? -Han sover.
En ulv med ett rött öga.
Sasha berättade om dig.
Du dödade hans fru.
Hon kom i vägen. Jag ville åt barnen.
-Vad heter du? -Mitt namn är oviktigt, inte ditt.
Elena Michaels. Men du heter egentligen Antonov, eller hur?
Jag trodde att det skulle ta tid att hitta dig, men du är den första.
Har Roman skickat dig?
Hans misstag blir nu ditt.
Navikev skickar mig ingenstans.
Han ger mig ett namn.
Du förstår...det här är min lista.
Du står på den.
-Det är allt. -Och övriga namn?
De är döda. Det är du med.
-Du står på listan. -Varför jag?
Navikev talar om blodslinjer men jag bryr mig bara om namnen.
Jag ser inte Marsten på din lista.
Den snobben, eller vad ni kallar det, är bara ett sätt att nå dig.
Du har mig nu, så släpp honom.
Kanske, kanske inte. Det beror på mitt humör. Det gäller även din vän.
Jag behöver dem kanske för att hitta de övriga. Eller så berättar du.
-De är borta. Du hittar dem inte. -Det gör jag, en efter en.
Om man jagar två kaniner, fångar man ingen.
Tala om...
...var Katia Antonov är. Hon är människa och blir lätt.
Dra åt helvete.
Det här var synd.
Jag är nyfiken av mig. Jag vill veta hur saker och ting fungerar-
-hur de är hopsatta inifrån och ut.
Du är en kvinnlig varulv. Det gör mig nyfiken.
Det är nåt unikt.
Det finns bara en och det har aldrig funnits förut.
Det blir nog inga fler heller.
Jag skulle vilja se hur det skedde.
Varför händer det efter så lång tid? Det här är stora frågor.
Men du står på listan. Det är ju synd.
Här. Nu gäller det.
Vill du se vad nyfikenheten har lärt mig?
Släpp Clay och Marsten, sen kan vi prata.
I Chile förhörde dödsskvadronerna genom att slå in spik i huvudena.
De gjorde det för skojs skull men det var slarvigt.
Man behöver bara en spik.
Det är en del av hjärnan som styr lögnerna.
Här inne i prefrontalkortex.
Jag behöver bara knacka in den tillräckligt långt-
-så upphör plötsligt lögnerna.
Du berättar då allt jag vill veta.
Det vinner du inget på. Jag vet inte var hon är.
Vi får väl se.
Sitt still.
Jag vill inte missa.
Vi har besök. Vem tror du att det är? Barn? Fler vänner?
Vi tar reda på det.
Skrik om du vill. Det hjälper inte.
Jag har aldrig blivit så glad åt att se dig.
Ta dig lugnt.
Det här måste göras tyst.
Ingen kan ha hört det.
-Säg inte att jag måste bära dig. -Min stolthet är redan sårad.
Kom igen...
-Du först. -Verkligen? Smickrande.
Men du blir inte min första.
Ta ut Marsten. Snabba på!
Strålande.
Här är svagheten.
Vem är det här?
Hände nånsin nåt när du inte var i rummet?
Nej.
Säger du att jag har styrt det här med min hjärna?
-Leksakerna, lamporna...? -Allt.
Det här är otroligt. En naturligt född häxa får krafterna i puberteten.
Du har fått dem nu, men du måste lära dig att kontrollera dem.
Det senaste året har jag blivit överfallen i mitt eget hem-
-jagad och kidnappad två gånger.
Jag har blivit injicerad och torterad i någon konstig kult.
Jag fick veta att min fästman och min son var varulvar.
Jag har knuffats runt och har blivit gömd. Alla tar besluten åt mig.
Och det värsta är att jag miste Logan i galenskapen. Jag har fått nog!
Lyssna, Rachel. Det är okej.
-Vi hittar ett sätt ur det. -Varför då, Nick?
Så att jag kan börja fundera på när Jeremy ska ta min son ifrån mig?
Vad han ska göra med mig? Har han rätt att bestämma?
-Det behöver inte bli så. -Du har rätt.
Om du säger att jag kan lära mig göra det du gör och få mitt liv åter-
-och kunna skydda min son, så har du helt rätt. Då vill jag det.
-Varför har du inte svarat? -Du kan inte ana vad jag har sett.
Det spelar ingen roll. Elena berättade precis att han är här.
-Vem då? -Han som dödade mamma.
-Den rödögda ulven. -Har du sett honom?
Han angrep Elena men hon kom undan. Han är ute efter oss.
-Vi är dödsdömda, Katia! -Lugna ned dig.
Han kan tvinga oss se pappa dö.
-Jag klarar inte det här. -Vi löser det.
-Han kan inte stoppas! -Sluta, Alexei.
-Hur mår pappa? -Han...
Han är fortfarande utslagen.
Katia...
Jag förvandlades igår.
Jag blev varg.
Det är bra, eller hur? Du blir starkare.
Vi tar oss igenom det här.
Jag dödade en man.
Alexei...
Jag är väldigt rädd.
Pappa hade rätt. Allt det här upphör om vi stoppar Roman.
-Jag kan göra det i hans närhet. -Hur ska du göra det?
Jag kan ge honom nåt han vill ha.
Och när jag är nära...
-Jag dödar honom. -Katia...
Katia?
Jag är för evigt tacksam.
Alla muskler skriker mord. Jag har tappat en tand. Men jag är vid liv.
-Han syns inte till. -Vi måste göra oss av med kroppen.
-Ta med Marsten och låt honom vila. -Jag vill slita skiten i stycken.
Det blir inte lätt.
Vi måste gruppera om och bli friska. Vi hittar honom sen.
Det positiva är att han är ensam.
Det negativa är att han inte verkar behöva nån mer.
Nick!
Herregud. Nick!
-Vad är det? -Var är hon? Var är flickan?
Jag lade henne i ditt sovrum.
Text: Hans Sjölund www.sdimedia.com